Виконання вправ, зокрема ритмічного дихання, може відрізнятися не тільки за зовнішньою формою, але й за «наповненістю», яку ми будемо називати «збіркою» і зіставимо її з чакральною системою. Так, наприклад, дихання на муладхарній збірці (муладхарне дихання) — це глибоке, важке, сухе дихання. Причому під час подиху дихальні м’язи залучаються (розтягуються) максимально. Вдих і видих мають однакову насиченість і швидкість повітря протягом усього часу.
Графіки дихання
![](https://www.in.yoga/wp-content/uploads/2024/05/red-book-graphs-of-breathing-1-anahata-1-300x85.png)
![](https://www.in.yoga/wp-content/uploads/2024/05/red-book-graphs-of-breathing-2-manipura-300x102.png)
![](https://www.in.yoga/wp-content/uploads/2024/05/red-book-graphs-of-breathing-3-svadh.-jpg-300x83.png)
![](https://www.in.yoga/wp-content/uploads/2024/05/red-book-graphs-of-breathing-4-muladhara.-jpg-300x79.png)
Якщо зобразити подих у вигляді графіка, то він матиме наступний вигляд.
Свадхіштханне дихання синусоїдальне: вдих поступово переходить у видих, видих знову у вдих, тобто швидкість дихання змінюється. Рівень залучення м’язів не настільки великий. На свадхіштханній збірці люди не налаштовані напружуватися. Свадхіштханне дихання вологе, тепле, іноді трохи томливе.
Маніпурне дихання «кутасте», тверде, сухе й гаряче, як у спортсмена, що біжить.
Анахатне дихання має складнішу структуру, близьку до ущільненої синусоїди. Таке дихання тепле й легке.
У «Сварадойяшастрі» запропоновано ще один спосіб визначення типу дихання. Рекомендується, заткнувши пасивну ніздрю (див. розділ про техніки дихання), піднести знизу до носа дзеркало і зробити кілька подихів. Фігура, сформована конденсатом, вказує на тип дихання: квадрат — муладхара, півмісяць — свадхіштхана, трикутник — маніпура, багатокутник — анахата, коло — вішуддха. Незважаючи на екзотичність способу, за моїми спостереженнями, він працює.
Освоєння ритмічного дихання слід починати з дихання на муладхарній збірці, оскільки вона дозволяє включити всі дихальні м’язи й розвинути ті з них, які в даної людини не використовуються у повсякденному житті. Крім того, цей тип дихання потужно енергетизує фізичне тіло.
Надалі дихання на різних збірках можна застосовувати для активізації й розвитку чакр.
Протягом природного біологічного циклу людини, який триває від 60 до 90 хвилин, дихання проходить усі збірки, від муладхари до аджни. Це природний механізм підживлення чакр праною повітря. Нагадаємо, що сам ритм пов’язаний із активізацією однієї з ніздрів, що відповідають Іді та Пінгалі. Цю інформацію можна використовувати в корисних і не тільки цілях. Наприклад, у момент, коли людина дихає свадхіштханою, ії можна «клеїти» на свадхіштхані, коли дихає анахатою — налагоджувати контакт на анахаті та ін. Додаючи це знання до своїх занять, можна зазначити, що найбільш ефективною є робота із природно «включеною» чакрою.